Avui fa dos anys que, després de vint anys de convivència, vam decidir tirar pel dret, vestir-nos de festa, i casar-nos!
Encara que sembli mentida, continuem junts!!! No sé si m'heu de felicitar pels dos anys de casats o pels 22 anys junts... en qualsevol cas, estic al costat d'un home d'aquells que n'hi ha pocs.
Ohhhh!!! I us vau casar??? Perque? Despres de 20 anys??? A mi tothom em pregunta perque no em caso, i és que a mi, no m'agraden les imposicions.. o les coses que s'han de fer per llei, per tal , en el sentit pràctic, gaudir d'uns beneficis...Això em fa ràbia, i per això, encara no ho he signat cap document!!! Potser farè com tu..! Que guapos que estaveu!!!! ;-D
moltíssimes felicitats Mariana... que no us faltin mai els mars i els cels blaus per on navegar. I que sempre trobeu un port on fer recer si es gira tempesta.
Una bossa enoooooooooooooooorme de petons dolços i enxocolatats, nina
Ara no t'enfadis. Però quan he vist la fotografia petiteta-petiteta he pensat: "Coi, sí que son amics la Teresa de la Vega i el Mariano Rajoy". L'he ampliat i he vist que no, que vosaltres sou molt més atractius. En qualsevol cas, us felicito pels 22 anys de viure en pecat, que no m'agraden els matrimonis formals.
PS: Val més que el capità no vegi que l'has tret retratat al blog (vas dir que no li agraden les fotografies). Igual es separa de tu :-)
Ara m'adono del temps que fa que ens coneixem!! Jo, si m'ho permets, et felicito per els 22... que jo no arribaré mai! Petons, grans, rodons, com jo, i de mar...
Moltes gràcies a tothom i a tot don, o vam fer cap festa de record, però si que ens vam polir una ampolleta de cava "mano a mano" per celebrar-ho! Vaig brindar - també- per vosaltres!!
NADADOR que passeja, amb tu volia jo parlar... ejem! com que Rajoy i De la vega, eh? (gairebé preferiria que em comparessis amb la Xita del Tarzan, hehehehe)
Moltes Felicitats!! tot i que jo no ho esbombaria massa, pensa que has viscut vint anys en pecat i com entri en Rouco per aquest bloc i se n'assabenti, ves que no et renyi.
apali, vint-i-dos més us esperen, i després podreu dir com en Serrat: fa vint-i-dos anys, que fa vint-i-dos anys que estem junts..i que duri.
31 comentaris:
Wow!!!
á lo nóvios! ...íva!!!
Doncs per molts anys, guapíííííssima mujer de rojo!
una abraçada!
on dius que és el convit?
Que sigui per les dues coses felicitats,
Ohhhh!!! I us vau casar??? Perque? Despres de 20 anys???
A mi tothom em pregunta perque no em caso, i és que a mi, no m'agraden les imposicions.. o les coses que s'han de fer per llei, per tal , en el sentit pràctic, gaudir d'uns beneficis...Això em fa ràbia, i per això, encara no ho he signat cap document!!! Potser farè com tu..!
Que guapos que estaveu!!!!
;-D
Doncs sí senyora, per les dues coses... faltaria més! Moltes felicitats!!
La la la la, la la la la...
Per molts anys!!!
Un petonàs.
Felicitats!!!! Que guapos !!!
Petonets,
Moltíssimes felicitats!!!
Per les dues coses i per tot!
Petons, guapa!
PS No ens poses una miqueta de cava? ;-)
Enhorabona, guapíssims!
Que maca que estàs...
moltíssimes felicitats Mariana...
que no us faltin mai els mars i els cels blaus per on navegar.
I que sempre trobeu un port on fer recer si es gira tempesta.
Una bossa enoooooooooooooooorme de petons dolços i enxocolatats, nina
:¬)*******
Felicitats!! I guapíssims!!
Montse.- Al bloc Rebaixes he deixat un regalet pel Martí.Una aquarel·la d'un pallasso. Anton.
No voldria arribar tard, Montse/Arare!
Moltes Felicitats i per molts i mots anys!
una abraçada!!!!
Moltes felicitats!
QUE MODATS¡ AIXO ES AMOR SI SRO.
JUGANT AMB BCN.
Moltíssimes felicitats, moltes, moltes!
Pet tot plegat, felicitats!!!
Si la vista no em falla, vaig veure el teu home i la taca, pujant vidal i barraquer a munt... feien bona pinta...
Petonet.
Moltíssimes Felicitats!!! I dobles, pels 22 anys de convivència i pels 2 anys de casats.
Feu molt de goig.
Una fortííííiííssima abraçada (pels dos, eh)petonets bonica.
Ja dos anys?? Si sembla que va ser ahir... Que guapa estaves amb aquest vestit!! Ja dos anys...
Un petó i moltes felicitats!
Ara no t'enfadis. Però quan he vist la fotografia petiteta-petiteta he pensat: "Coi, sí que son amics la Teresa de la Vega i el Mariano Rajoy". L'he ampliat i he vist que no, que vosaltres sou molt més atractius. En qualsevol cas, us felicito pels 22 anys de viure en pecat, que no m'agraden els matrimonis formals.
PS: Val més que el capità no vegi que l'has tret retratat al blog (vas dir que no li agraden les fotografies). Igual es separa de tu :-)
Ara m'adono del temps que fa que ens coneixem!!
Jo, si m'ho permets, et felicito per els 22... que jo no arribaré mai!
Petons, grans, rodons, com jo, i de mar...
Moltes gràcies a tothom i a tot don, o vam fer cap festa de record, però si que ens vam polir una ampolleta de cava "mano a mano" per celebrar-ho! Vaig brindar - també- per vosaltres!!
NADADOR que passeja, amb tu volia jo parlar... ejem! com que Rajoy i De la vega, eh? (gairebé preferiria que em comparessis amb la Xita del Tarzan, hehehehe)
però què hi fareeeeeem? vaaaaaaaaaa, et perdono!
el casament va ser circumstancial, crec que us hem de felicitar pels 22 anys junts!!!!
Ohhh!
Molt guapos!!!
Enhorabona!!!
Ets tota una capsa de sorpreses!!
M'encanta...no tinc més paraules...
Bé, sí:
ENHORABONA!!!!
Moltes Felicitats!! tot i que jo no ho esbombaria massa, pensa que has viscut vint anys en pecat i com entri en Rouco per aquest bloc i se n'assabenti, ves que no et renyi.
apali, vint-i-dos més us esperen, i després podreu dir com en Serrat: fa vint-i-dos anys, que fa vint-i-dos anys que estem junts..i que duri.
apasiau
Ei, Montse, una mica més i passo sense desitjar-te (desitjar-vos) felicitat continuada. Com que em vaig quedar embadalit mirant-te... ;-)
Guapa que estàs amb aquest vestit! I quina sort que té el capità! Vagin bé els propers 22!
Gràcies per no enfadar-te guapa.
Doncs moltes felicitats per a tot!!! pels dos anys, pels vint i pels vint-i-dos!
Guapoooosss!
Moltes felicitats. 22 anys no són cosa de broma.
Un petonet.
I que en feu molts més (si a tots dos us ve de gust, és clar).
22? Em sembla que empatem...
Publica un comentari a l'entrada