Se ve poco, ¡pero es mi amigo Flipper con unos cuantos colegas!. Durante la travesía Benalmádena-Estepona. Para que conste en acta y a los efectos oportunos.
Recuerdo las palabras de mi buena amiga Pilar... ¿Cómo has pasado el verano, shiquiya? Pues... viento, mucho viento, mar, mucho mar, agua, mucha agua, cielo, mucho cielo... pero ¿qué tal las vacaciones, Pilar? pues... mar, mucho mar, viento, mucho viento, agua, mucha agua, cielo, mucho cielo... La entendí perfectamente. Gracias Pilar, ¡fuiste tan gráfica!eh, que no es una queja, ¿vale? es constatar hechos. No digo ninguna mentira. Pero es bonito, de verdad.
La mona en La Punta de la ídem (o Marina del Este) aunque la mona se vista de seda... ¿verdad?
Loritos moviéndose al bonito compás de la mar salada. Normalmente no se ven borrosos. Juro que hice la foto con las gafas puestas. ¡Es que bailaban!
Joya nocturna en el puerto de Benalmádena. Estaba preciosa. Què vols? La lluna en un cove! (i sense cove...)
Pastelito guay. En su día debió de ser modernillo. A mi me da tres patadas, pero ¡aun gracias que pudimos resguardarnos en este puerto, con el viento que había, Jesusmariayjosé!![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEizvkISKdg03Fqm2sPhJdgf1mvVfNcxZRSJWZYwGcttfJcfvMHiCE1sAbrAhLxEpaubVg-GtbUqOlyaFWklk1_ZjgHG1v6TtL0afTk5oSKnQcb6BGJ6eaSWYGoimw8LaWMoZPzc/s200/gabies.jpg)
Jaulitas para pasar el verano. Parece el Portal de l'Àngel en Navidades. Silencioso, intimista, y olé. Sábado por la tarde. El domingo por la tarde cesó la aglomeración, se ve que todo el mundo estaba de (S)iesta.
19 comentaris:
La de notari, son mil euros. Mil imágenes res de res... I "mil palabras" ja pots començar a comptar!
I mentre tu continues navegant en un mar blau, jo ho faig en un de feina. Cansat de no tenir ni un instant per mi. Però ja se sap, focs festa i algaravia per una banda, feina, feina i feina, per l’altra.
Bon viatge Arare.
Jaume, em sembla que, pel que dius, m'hauria hagut de fer notària!
Per cert, a la pàg. 230 i escaig he deixat el llibre de l'Izaguirre. Se m'estava fent realment inaguantable. Ja en parlaré. Tenies més raó que un sant:hauria fet millor dissenyant vestits per a la jet-set, aqauest!
petonets (ep, em sembla que ara ja sé de què et conec, ja t'ho preguntaré)
Josep Lluís, no em facis sentir culpable, vaaaaaaaaa! la teva feina és d'una exigència extrema en aquestes dades, ja ho sé, però com que t'agrada molt fer-la, la fas més content que unes castanyoles!
Del 26 al 2 d'agost seré a Blanes però tranqui, la cocacola podrà esperar a l'octubre :)
veig que els 25 nusos no us van impedir arribar! :)
després d'això... el dragon khan ha de ser com uns caballitus infantils, no? arare? eh? eH? EH? :P
molta mar, molt de cel, molt de vent.. molta navegació en bona companyia: quasi com la vida?
petons i llepades vitals!
Jo crec que ho dels lloros, va ser desprès d'un sopar romantic amb una bona botella de vi, fresqueta...
oi?
ja,ja..
Què mona ni que punyetes, és una foto sensacional, que guapa...i segueixo tenint certa enveja, és gloriós voltar des del mar tocant terra quan vols... petons de muntanya!
era a l'inrevés però és igual. Algun dia arribaras a port?
Jo també m'he llegit el llibre de l'Izaguirre i l'he acabat fent zàping, també se m'ha fet inaguantable
Dolcíssima Perla de Labuán... Quin és el teu secret?
Com és què, a cada foto que penges, estàs més bonica?
No hauràs fet la tonteria d'hipotecar-te l'ànima al diable, oi?
(Dic hipotecar, perquè en els temps que corren, vendre encara seria una sort, i si vol putejar, segur que sol accepta hipoteques ara)
Nina, unes fotos molt boniques de debó...
I fer fotos a animals que és mouen és mooooooooooooooooooooooooolt difícil.
Bon vent (almenys un xic més pacífic) i molts somriures, carinyu.
Una bosseta de petonets dolços :¬)*******
...Y volando llegué hasta aqui...Palabras y fotos que dicen todo.
En aquest post no sembles tu! (potser pel castellà, es nota eee..)
Quina mar més calmada.. deu ser genial despetar-s'hi al matí!
Fa relativament poc que hem parlat així que no tinc gaires coses a explicar i suposo que voslatres tampoc! Dilluns començo amb el nou grup de nens. Aaaa iii els que tenia fins ara, avui m'han fet una gran sorpresa i m'han fet plè de regals i postals dedicades! Casi ploro de veritat, són un grup preciós i pel que veig m'han agafat tan de carinyu com jo a ells i tampoc els fa gràcia aquest canvi. Ahir els deia que havia de marxar amb l'altre grup i a la tarda ja van quedar tots per comprar-me regals!! Realment, és molt gratificant. Aviam com em va amb els "nous"!
Apa, anem a sopar. Molts petonets!!
Pd. Ja he donat records a la família, us els tornen.
;)
preciosa, suposo que no has pas marxat amb els dofins, no? Coi, que fa dies que no sé en quin mar ets... Petons!
Hola Arare, m'he posat al dia llegint les darreres tres setmanes de la teva aventura marinera i m'ha agradat tot el que he llegit: el Martí, el capità mirant cotxes (o eren motos?) a la tele mentre tu llegies tots aquests llibres endarrerits (tampoc m'agrada el Boris), les passejades per terra ferma, les ventades... Ens fas viatjar amb tu.
Quan acabis el relat, el publicaràs en aquest blog?
Que tingueu bona mar.
Arare, jo també tinc una enveja sana ;)
Mar, sol i vent. Un bon via i anar fent. I a res millor que caminar pel mar?
Petons de tornada!
Un bon vi ... Hi ha res...? Coi! Que em menjo les lletres!
Precioses imatges, Arare; però em quedo amb el teu prmís em quedo amb la de la lluna...
Un petonet salat.
Hola Arare ¡Años de no visitarte! y mira que son literales, me encantó saber que sigues en tu mar precioso! Quizas no te acuerdes de mí, pero soy una trotamundos que disfruta mucho de lo que escribes. Recuerdo que me distes unos consejos muy buenos cuando comencé mi blog!. Saludos desde Honduras y mi América linda, ciao, espero pasar más seguido a saludar
08 de julio, san fermín mas o menos.
ya hace que no escribes o no llega....; lo mismo da.
(oye, si yo escribo ahora me leerás?. tienes avisos automáticos para los nuevos en fecha vieja?
aysss, como dices tu (mierda con los acentos).
bueno, que queria decirte que,...., hola princesa de los mares
Eso es lo que yo siempre he dicho!!! menos mal que leo a alguien inteligente y sensible!!! Y además escribe sobre el mar!!! Y desde el mar!!! A lo mejor se llama MAR...
Publica un comentari a l'entrada